Vi kommer att göra en oväntad landning.
Claire?
Mayday, mayday, mayday! 3-1 är på väg att störta!
Bäring: Två-fyra-fem. Vid nio-åtta. Vid Walnut Ridge Vortac.
Vi har förlorat trycket... Mayday, may...!
48 TIMMAR SENARE
Väckte jag dig?
Nej, inte än. Det är inte bra.
Claire kom ombord på något sätt, och hela helvetet bröt lös.
Nej, piloten lyckades nödlanda, men-
-planet bröts sönder när det träffade marken. Några av fångarna rymde.
Vänta! Parkman?
Hiro, hur kom du hit? Fick du tillbaka dina krafter?
Nej, jag är utan krafter. Hjältens väg är aldrig lätt.
- Vi måste fortsätta, annars dör vi. - Ja! Rädda de andra.
Jag såg dem springa. Peter Petrelli, hejaklacksledaren.
- Det är vår plikt att rädda dem! - Krafter räcker inte. De var redo.
- För oss alla. - Vad gör vi?
Solen går upp snart. Det finns mer träd och skydd där borta.
Matt?
Vart ska du?
Jag fattar inte att det här händer. Min far, din bror.
Det är inte bara Nathan, utan hela regeringen. Vi måste gömma oss.
- Ni båda måste komma med mig. - Låt mig gå. Det här är vansinne!
- Hur kan du vara delaktig i det här? - Det är mer komplicerat än du anar.
Tänker du skjuta mig, Bennet? Framför din dotter?
Pappa, vad gör du?
Spring, Peter.
Du kommer aldrig undan med det här. Kraschen, folk kommer att ställa frågor.
Du har fel. Ingen kommer att veta nåt.
Vad har du gjort?
Säsong 3 Episod 15 - Trust and Blood -
SSG - taureane, FRiEND, memnock och incubator - www.SweSUB.nu
Jag kom till platsen så fort jag hörde.
Det var en mardröm. Helt utom kontroll.
Det var inte bara kraschen. Danko, var på mig så fort jag landade.
- Varför godkände du ett luftangrepp? - Det är stående protokoll.
- Jag behöver inte ditt tillstånd. - Det här är min operation.
Inte här ute. Civila är i riskzonen. I samma stund som kraschen inträffade-
-blev dina fångar "terrorister". - Du menar mål?
- Skjut för att döda, är din lösning. - De här människorna är farliga.
De ska i förvar. Vi är inte mördare.
Du kedjar inte en rabieshund och ber om mirakel. Du dödar den.
- När ändrades insatsreglerna? - Det här är inte nån taktikövning.
Er dotter vände en transportflygning till en nationell säkerhetsrisk.
- Jag tar hand om Claire. - Gör det. Och jag gör mitt jobb.
Peter!
- Tracy, vi måste fortsätta. - Jag kan inte göra det här.
Jag är inte en "sak". Mitt liv började äntligen bli normalt.
Stannar du här, kommer de att fånga dig. Kom igen nu.
- Varför gör Nathan så här mot oss? - Jag ska försöka stoppa honom.
- Det här är en mardröm. - Stannar du här, så vinner han.
Kommer du med mig, kan du slåss.
Kom igen.
De kanske kan hjälpa oss.
- Vad gör han? Vi är inte tjuvar. - Trancen tvingar honom.
Vi låter honom bara gå.
Vad ska vi göra?
Kom!
Fokusera, Parkman.
Sätt på dig de här. Vi måste smälta in.
Jag tar deras adress och skickar pengar senare.
Jag behöver en biljett till Russellville, Arkansas.
Vad menar du - aldrig hört talas om det? Arkansas.
Clinton! Hallå?
Nemesis? Hur hittade du mig?
Hiro berättade om ditt "superhemliga" gömställe.
Bästa sättet att bevara en hemlighet: Berätta för alla. Är något fel?
Det är Matt. Han kom inte hem igår kväll. Han ringde inte.
Han ringer alltid.
- Jag visste inte nån annan än dig. - Hiro saknas också. Han är kidnappad.
Samma sak kanske hände med Matt. Jag tror att han togs till Arkansas.
- Hur vet du det? - Hiro och jag har GPS-sökare.
Han är nära Russellville, Arkansas. Jag försökte köpa en flygbiljett dit.
Varför flyga när man kan springa?
- Har du förlorat din förmåga? Hur? - Det är komplicerat.
Och olyckligt. Från vad jag har hört, skulle den ha varit användbar i dag.
Inte mitt fel. Ando har också en kraft. Han vet inte hur man är en hjälte.
Din vän Ando bör stanna så långt härifrån som möjligt. Och du också.
- Tycker du att jag ska ge mig iväg? - Hitta en polis och överlämna dig.
- Nej, jag måste hjälpa mina vänner. - Inte längre.
Om du berättar för dem att dina krafter är borta, kanske de låter dig gå.
- Aldrig. Jag är en krigare. - Det här är inte din kamp längre, Hiro.
Rädda dig själv, medan du fortfarande kan.
- När lärde du dig att teckna? - Det gjorde jag inte. Det bara hände.
- Vet du vad de betyder? - Nemesis?
Nej... Det där är Daphne vid olycksplatsen.
Matt, det är omöjligt. Hon var inte ens med på planet.
- Det är Indien? - Det är knäppt. Jag vill inte det här.
- Matt, de hittar oss här. Vi måste gå. - Om synerna är verkliga-
-då är Daphne i trubbel. Jag måste tillbaka.
- Det är vansinne. De dödar dig. - Jag tänker inte lämna henne!
Uppstoppning. Jag har aldrig gillat den gamle mannen.
Ta en ordentlig titt. Det är din framtid om du fortsätter att slåss i skolan.
- Hoppas natten i fängelset lärt dig nåt. - Ja, maten är god.
Fresta det inte, Luke. Inte efter igår.
Berätta bara varför du var tvungen att slå killen?
Vad betyder det? Vad är det för fel på dig?
En axelryckning. Är det ditt svar på allt?
Han kallade dig för hora.
- In med dig. -...ingen har ännu bekräftat-
-att ett flygplan störtade i Arkansas. - Fattar inte att jag lämnade den på.
...militärt flyg eller fraktplan föll snabbt från skyn...
- Ring polisen. -...säger att det inte fanns-
-några planerade flygningar i området.
Antingen är du Mary Campbell eller "nuvarande innehavare".
- Vi har väntat på dig. - Vem är du? Vad gör du här?
Special Agent Simmons, säger hej.
Han blev bra tränad. Ryckte knappt till när han förlorade några fingrar.
Han har uppgifter jag behöver, och du ska hjälpa till att få fram dem.
Sjuka jävel. Ska du tortera mig framför dem?
Nej.
Jag ska tortera dem...
...framför dig.
Arkansas.
- Tack för att du gör det här. - Tacka inte mig.
Soldater.
Är det där hejaklacksledaren?
Hiro.
Ska inte du döda Hiro i framtiden?
- Jo. - Då kan han inte vara död.
Mår han bra, gör säkert Matt det också.
- Vi måste vara sluga när vi letar. - Ja.
- Därför så stannar du här. - Visst. Va? Vänta!
Så Hiro lever eftersom jag ska döda honom?
Det stämmer. Jag dödar honom. Ja, han lever.
Uppfattat, basen. Har tappat Agent Marquette...
Vänta, jag har en man nere. Man nere.
Snyggt. Vad gör du?
- Jag ska tillbaka och hitta Nathan. - Förklädd som vakt? Sett det på film?
De såg dig på planet. Jag bryr mig inte om alla dina krafter.
Vet inte varför, men jag kan bara ha en. Tar jag en ny, förlorar jag den gamla.
Ska du slåss mot allihopa? Du vet inte ens om Nathan är här.
Han svettas nog kulor och försöker att dölja det. Hela programmet var hans idé.
Det är han som ligger illa till.
- Går du tillbaka, dödar de dig. - Har du nån bättre idé?
Kanske. Jag känner också Nathan, och inte som en bror. Vet hur han tänker.
- Det är för att du har legat med honom. - Och jag tycker likadant.
- Vad gör du här, pappa? - Mitt jobb.
- Du har inte sagt hur du kom på planet. - Jag togs av din idiotstyrka.
Pappa nummer två försökte skicka hem mig, men jag lämnar inte mina vänner.
- Eller hjälper galningar med sånt här. - Du fattar inte hur stort det här är-
-och vad de gör om du hamnar på deras radar?
Jag kommer inte vara din ursäkt längre. Du känner de här killarna.
Peter, Matt, Hiro Nakamura.
- Och så kedjar du dem som djur. - Jag har gjort vissa avtal-
-som garanterar vår familjs säkerhet. Men dessa förmågor måste kontrolleras.
Jag har en förmåga.
Betyder det att jag måste kontrolleras? Jag är en av dem.
- Och även han. - Transporten ordnad.
- Du ska tillbaka till Costa Verde. - Är det så?
Jag bara dansar iväg till skolan och låtsas att allt är toppen?
Nåt sånt, ja.
Så jag får ett pass. Och alla jag känner bara försvinner.
Utom Senator Skyboy, förstås. Eftersom han har allt under kontroll.
Jag balanserar på en tunn tråd här.
Balanserar säkerheten i landet mot ett allvarligt hot.
Jag vet inte vem du är längre.
Ingen av er.
Vänta en minut.
Vi pratade om detta när jag hoppade på. Jag tar order och gör vad som ska göras.
- Men du måste koppla din jägare. - Jag har inte glömt det vi diskuterade.
Oroa dig inte för honom. Han är användbar. Tills han inte är det.
- Hej. - Claire!
Jäklar! Hitta henne.
- Glöm inte avtalet. Håll henne borta. - Håll du henne borta.
Dotter eller inte, tjänsterna börjar ta slut.
Jag låter inte nåt hända henne.
Vad skulle din jägare göra om han visste att du också var en av dem?
Mitt fel?
Att jag förväntade mig att mitt folk skulle visa ansvar?
Ingen kunde ha förutsett vad som hände på sluttningen.
- Vänta, Matt! Vi kan inte gå ner dit. - Det här är platsen från teckningen.
Det var här hon blev skjuten. - Ando! Hur kom du hit?
Speedster tog hit mig. Vi letar efter dig och Hiro.
Hon var här.
- Ando. - Nåt förde dem tillsammans.
Jag tror att vissa trodde att de kunde stoppa det hela.
- Hörni! Vi måste härifrån. - Hon har rätt. Vi måste röra på oss.
Jag kan inte bära alla på en gång. Oroa dig inte, jag ska kolla snabbt...
Daphne! Daphne!
- Dankos män överreagerade. - Spring! Kom igen!
De var bara ute efter blod.
När de gav sig av efter Claire, då visste jag att Danko förlorat kontrollen.
Parkman tog sig in i skyttens huvud, så han sköt sina egna män.
Det blev ett blodbad.
Agent Simmons.
Han verkar trött.
Du måste verkligen höra upp.
Din far är i häktet, din sjuka jävel.
En lögn till. Det är dags att börja...
Var ska vi börja?
- Mamma. - Varför gör du det här?
Vad har vi gjort dig?
Ingenting. Jag kunde ha varit en översvämning eller en tornado.
Det är ingen skillnad. - Du då, Luke? Några tankar?
Jag känner dysfunktion i Campbells hus.
Skitstövel, det är bäst att du lämnar honom...
Men jag förstår. Ensamstående mamma, jobbig tonårsson.
Med tanke på det patetiska underhållet, så drog nog pappan för länge sen.
- Vad gör du med henne? - Det du skulle ha gjort för länge sen.
- Nej...sluta. - Du ljuger.
Simmons, Mary förlorar sitt tålamod. Är det inte ditt jobb att skydda henne?
- Han kommer inte att prata. Släpp henne. - Säger du det för att du bryr dig?
Vad vet du om mig?
Mamma är en drönare, och pappa övergav dig. Jag känner till den vreden.
Och jag vet att du vill se hennes blod över hela vardagsrummet.
Far åt helvete!
Ser man på. Världen är liten.
Vi måste verkligen prata.
Så många goda män, alla är döda. Jag struntar i vem din pappa är.
Det här är ditt fel.
- Du började. Det var du som jagade oss. - Jag har läst om dig.
- Jag vet hur du läker, som Sylar. - Jag är inte som han.
Ett skott i bakhuvudet är det enda som krävs.
- Håll dig borta från min dotter. - Claire!
Få ut henne härifrån. Jag kör hem henne.
Bennet!
- Han skulle verkligen ha tryckt av. - Utan att tveka.
Har de väl börjat så slutar de aldrig.
De kommer efter mig, din mamma, Lyle, vad än som krävs för att få tag på dig.
Vad ska vi göra?
För tillfället...
...ingenting. Åk hem.
- Lev ett normalt liv som du velat. - Men Peter, då? Och de andra?
Jag ska göra vad jag kan.
Kom nu.
- Hur många ska dö innan du fattar? - Sa inte jag åt dig att ligga lågt?
- Du har beordrat mycket idag, senatorn. - Är det nåt som du vill prata om?
Hur trodde du att det skulle gå?
Att ditt folk bara skulle lägga sig? Ge upp och behandla oss som befriare?
Just nu är du presidentens guldgosse. Klarar du det här så kan du stå på tur.
Men om det går åt skogen...så kan du säga adjö till din politiska karriär.
- Du får återvända hem till mamma. - Vi kan alla ersättas.
Somliga mer än andra.
Ursäkta mig.
Det är jag, Nathan.
Ett ögonblick.
Du bestämmer...för tillfället.
Jag städar upp efter dig den här gången. Om din dragning till de där djuren...-
-...gör att fler av mina män dör... - De är inga djur. Personer.
Jag vill inte behöva säga det igen.
- Jag hörde. Är det såna du jobbar med? - Du måste överlämna dig själv direkt.
- Jag lovar att du inte skadas. - Dina löften är inte mycket värda.
Det finns inget att diskutera. Du har inget som jag vill ha.
Jag har Peter.
- Jag lyssnar. - Jag vill ha mitt gamla liv tillbaka.
Min del i det här ska raderas för gott.
Jag återvänder till mina äppelmartinis och mina överbetalda påtryckare.
- Hur vill du göra? - Milmärke 47. Om tre timmar.
- Kom ensam. Ser jag ens ett par skor... - Inga trick. Du kan lita på mig, Tracy.
Han är på väg.
Visa mig.
Vissa saker smälter, andra brinner. Vatten kokar. Nån sorts mikrovågor.
Imponerande.
Du skulle se vad som händer med pacemakers.
Jag hörde dig vid dörren. Ungen du slog i skolan kallade inte din mamma för hora.
- Du ljög. Det gör du ofta. - Varför bryr du dig?
För att du bor ett halvt kvarter från min far. Det kan inte vara en slump.
Jag är obetydlig.
Jag har inga vänner.
Jag snattar saker jag inte ens vill ha, jag sålde droger i skolan...
- Sluta, Luke! - Oroa dig inte. Han ljuger.
- Åtminstone om drogerna. - Hon hatar mig.
- Nej, det gör jag inte. - Det där var ju uppenbart en lögn.
- Hon kan se vad du kan göra, Luke. - Nej, hon vet inte om det.
Jag pratar inte om dina krafter. Jag pratar om dig.
Det är vad som finns härinne som skrämmer dem - viljan.
- Jag vill att han ska vara lycklig. - Men det är han inte.
Du ljuger för att du hellre är nån annan än dig själv. Det var därför du slogs.
Enda anledning till att ungen lever, är din vänlighet, och det skrämmer dig.
Berätta nu om dina krafter och allt du vet om mannen på den här gatan.
Vänta!
Sluta, Luke!
Du dödade honom!
- Han tänkte... - Han tänkte rädda oss!
Vad är du?
Låt mig följa med.
Hörde du? Hur blir det?
- Du dödade min chans att hitta min far. - Jag kunde ha låtit honom skjuta dig.
Jag lät dig leva. Det är ganska svårt för mig.
- Jag kan berätta mer om din far. - Jag är inte intresserad.
Jag kan inte stanna här! Med henne, med det här. Du är den enda som förstår.
Jag vet var han är.
Du ljuger inte, vilket betyder att du tror att du kan hitta honom.
Och jag vet varför du söker honom.
- Berätta. - För att du är precis som jag.
Du försöker lista ut varför du är som du är och din far kan vara enda svaret.
Låt mig följa med så visar jag vägen.
Har din mamma nån bil?
Inte nu längre.
- Vad gör jag om nåt går fel? - Jag är här. Gå nära, använd krafterna.
Tänk om jag dödar honom.
Oskadliggör honom bara. Vi använder honom som vapen mot regeringen.
Han är inte min bror längre, och han är inte din pojkvän.
- Förstår du? - Ja.
Tracy. Jag kom ensam. Precis som du ville.
Var är Peter?
Jag sa att du hade lovat oss amnesti.
Han kommer när kusten är klar.
Som jag sa, du ger mig Peter och jag ger dig ditt liv tillbaka.
Du får vara med dina vänner och ingen kommer till skada.
Jag antog att det var en fälla.
Men jag kom ändå, för din skull. Får jag Peter så är du fri att gå.
Menar du allvar?
Jag är inte den djävul du tror, Tracy. Jag kan lita på såna som dig.
Du och jag tänker lika, men Peter...
...han är oförutsägbar. Han tror att han ska rädda världen, men det gör han inte.
Han kommer att få er alla dödade.
Alla.
Vad säger du till henne, Nathan? Säger du att jag är labil? Galen?
Att du låser in mig, ordnar allt och drar tillbaka dina män?
- Jag har Peter. Ta flickan du. - Du sa att du var ensam.
Jag vet.
- Hur många gånger ska vi göra det här? - Ta skottet.
- Säg till dem att backa! - Det är över, Pete. Ge upp.
- Ta skottet. - Nej, det här är början.
Ta henne!
Gör inte det här, Nathan! - Släpp mig! Nej!
Nathan! Titta på mig! Gör inte det här!
- Vad fan var det? - Jag hade det inte, sa jag ju.
- Jag såg det. Du hade honom. - Ja, det hade jag.
Tack.
Du känner mig. Du vet att jag inte ville det här.
Det har alltid varit mitt mål att skydda dem från sig själva.
Peter är lös. Parkman, de andra... Nästa drag är deras.
Tack. Jag skickar pengar till bensin.
Kasta era mobiler. Det är sista gången vi använder dem.
Vi kan hitta varandra, de också. Jag tror att vi har 15 minuter på oss.
- Du måste se de här. - Var fick du tag i dem?
Han ritade dem efter kraschen. Han har Isaacs förmåga.
Jag känner igen den här byggnaden. Det är Divya Velukkai i New Delhi.
"Krigaren måste ha sitt svärd. Jag måste återfå mina krafter."
"Och besegra den här plågan." Det är mitt öde att åka dit.
Är det?
- Vi kanske ska söka rättvisa? - Jag vill inte.
Det är inte rättvisa de gör. Det är bara dumt. Det är ren rädsla.
- Vad vill du då? - Att de ska få betala...för Daphne.
Det är inte vi, Matt. Inte du.
En sak ska ni veta... Våra gamla liv är över.
- Vi kan inte återvända. - Vad ska vi ta oss till då?
Vi tar striden till dem, med allt vi har.
Kreditkort, bankkonton, allt är borta. De kommer att kolla våra hem.
Vi måste försvara oss själva. Vi gör vad som krävs för att överleva.
Saker vi inte ens kan tänka oss. Kom ihåg... De kommer att komma efter oss.
Och när den dagen kommer, måste vi vara redo.
Du har varit väldigt tyst sen du kom tillbaka.
Jag är bara trött. Det var en jobbig resa.
Det kan jag tänka mig.
Två dagar till att kolla upp universiteten och alla de där kvinnoföreningarna.
Du ville stanna en dag till sa pappa. Så... Har du tagit några beslut?
Jag bara...
Jag tänkte stanna hemma ett tag. Ta ett deltidsjobb.
Herregud. Jag skulle verkligen älska det. Jag har saknat dig så.
Huset skulle vara tomt utan dig.
DET FINNS HOPP. DU KAN FORTFARANDE SLÅ TILLBAKA. REBEL.
VEM ÄR DET HÄR?
EN VÄN. SOM HATAR DEM LIKA MYCKET SOM DIG.
JAG ÄR RÄDD.
JAG OCKSÅ. VI KAN INTE GE UPP. VAR REDO.
Claire är hemma. Förr eller senare kommer Peter att komma till dig.
När han gör det... Kan jag räkna med att du gör det rätta?
Det var inte därför du ringde, Nathan. Jag kan höra det på din röst.
Du inser att det kan sluta illa och du vill bara försäkra dig.
Kanske till och med ett frikännande. Men det tänker jag inte ge.
Du gick till presidenten för du trodde att ditt team kunde klara det här.
Och jag föreslår att du gör precis så.
De är redo för dig, sir.
- Tracy. - Nathan.
- Släpp mig. - Det går inte.
- Varför då? - Det är för sent.
- Varför gör du det här? - Krafterna leder bara till kaos.
Bra människor kan inte kontrollera det, det leder bara till katastrofer.
Din jävla idiot.
Det kanske är det du intalar dig själv så att du kan sova om nätterna.
Men det här handlar om dig. Din ambition. Det är allt du är, Nathan.
Det är allt du någonsin varit.
Försök inte att kämpa emot. Det blir lättare då.
Du är en av oss. Du är en av oss, Nathan!
Du är en av oss!
Svensk text: SSG - SweSUB Group taureane, FRiEND, memnock och incubator
www.SweSUB.nu - Sidan som ger dig bra texter